Din episoadele anterioare...
Peste un secol, am trăit în secret, până acum.
Ştiu riscurile, dar trebuie s-o cunosc.
- Eu sunt Elena. - Eu, Stefan.
Ştiu.
Eu sunt Damon, fratele lui Stefan.
Nu ştiam că are un frate.
A fi în preajma ei, în lumea ei te face să te simţi viu?
Mi-a povestit despre fosta ta prietenă, Katherine.
- Mi-a zis că ţi-a frânt inima. - S-a întâmplat cu mult timp în urmă.
O să-ţi dau numărul de mobil al Elenei.
Ce pui la cale?
Asta ştiu doar eu, iar tu poţi doar să te întrebi.
Speram să te revăd.
Bună dimineaţa!
Te rog, nu!
Nu face asta!
Pleacă de aici! Nu!
Putea să iasă cu totul altfel.
Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 3
LICEUL MYSTIC FALLS
Pierzi un fund frumos.
Nu spun să nu ieşi cu el. Doar ia-o mai uşor.
- Tu mi-ai spus să încerc! - Acum îţi spun s-o iei uşor.
- Ce e cu schimbarea asta? - Nu e o schimbare.
Eşti singură, pentru prima oară.
- E momentul ideal să testezi. - Pentru că aşa îmi sta în fire.
- Serios! Ce îmi ascunzi? - E o tâmpenie!
- Bonnie... - Ce?
- Spune-mi! - L-am atins pe Stefan...
Am avut un sentiment urât.
- Asta e tot? Bonnie... - A fost rău de tot.
- Iar începi cu vrăjitoriile? - Sunt îngrijorată.
Mă îngrijorează iubitul celei mai bune prietene a mele.
Şi te iubesc! Dar mă simt bine!
A fost un an dificil. Încep să simt
că lucrurile revin la normal.
Stefan are un rol important.
Sunt tare. Am două bilete la Posers, sâmbătă seară.
- Cântă la The Rat. - Du-te cu Tyler!
Lasă prostiile! Haide! Vreau să mergi!
Nu te temi că o să afle toată lumea că te culci cu drogatul?
- S-a aflat deja. - Da, dar nu mai e aşa.
- Acum putem fi prieteni. - Spune-mi ceva.
Te-ai culcat cu mine pentru droguri?
- Du-te dracului! - Dacă aveai alt motiv...
Te rog, te ascult!
Bună dimineaţa, Elena!
- Bună, Bonnie! - Mă duc să o caut pe Caroline.
Nu răspunde la telefon. Pa!
Bonnie, stai!
Nu mă prea place.
Nu te cunoaşte. E cea mai bună prietenă a mea.
Are grijă de mine. Când o să te cunoască, o să te iubească.
Uite-o pe Elena, cu noul ei iubit.
Ce fac? Se plimbă...
Da... În apusul de soare.
- Eşti un bou! - Tu stai aici!
- Arăţi ca un trol de grădină. - Pitic!
Am o idee. Eşti liber diseară?
- Da. - Perfect!
Cina, la mine, la 20:00.
Eu, tu şi Bonnie. O să staţi de vorbă
şi o să vadă că eşti de treabă. Misiune îndeplinită!
Ce vrei să fac, Ty? A ales.
- Arată-i că a greşit. - Ce faci?
Ty, nu! Doamne!
Ce aruncare! Nu ştiam că joci fotbal.
Am jucat. Acum mult timp.
De ce nu te bagi în echipă?
Nu prea cred.
- Nu-ţi place fotbalul? - Ba da. E un sport minunat.
Dar nu cred că fotbalul mă place pe mine.
L-ai văzut pe Tyler. Ştim amândoi ce simte Matt.
Nu te cunosc. Eşti un tip misterios şi singuratic.
N-ar strica să te bagi. O să-ţi faci prieteni!
Spuse fata care îşi petrece timpul liber în cimitir.
Haide! Nu sunt doar o tipă tristă, care stă prin cimitire.
Mai e o Elena, pe care n-ai cunoscut-o.
- Făcea de toate! Foarte ocupată. - Abia aştept s-o cunosc.
- Când? - În curând.
De asta se ocupă.
Al Doilea Război Mondial s-a sfârşit în...
Ştie cineva ceva? Dră Juan?
1945.
Echipa e de rahat! Au nevoie de tine.
Pearl Harbor.
- Nu pot. Sunt singuratic. - Nimic?
Dră Gilbert? Pearl Harbor.
7 decembrie 1941.
Mulţumesc, dră Gilbert.
Cu plăcere.
Foarte bine.
- Căderea Zidului Berlinului. - 1989. Reţin uşor datele.
Serios?
Cât de uşor?
Doar anii.
Carta Drepturilor Civile.
1964.
- Asasinarea lui John F. Kennedy. - 1963.
- Martin Luther King. - '68.
- Lincoln. - 1865.
- Roe vs Wade? - 1973.
- Brown vs Board? - 1954.
- Bătălia de la Gettysburg. - 1863.
- Războiul din Coreea. - 1950-1953.
S-a terminat în '52.
Domnule, era '53.
Verificaţi!
- Repede! - 1953.
De unde ştii toate astea?
Ani întregi de rebusuri.
O chestie de tip singuratic.
- Drăcie! - Bravo!
Dle Lockwood, te pricepi la ceva? La istorie nu eşti bun!
Şi nici nu ştii să prinzi mingea.
- Da, dle antrenor! - Încă o dată!
Doamne, ai venit!
Da. Nu pot fi tristă o veşnicie.
Nu pot să fiu ca înainte decât dacă fac ca înainte.
- Vii la cină, diseară. - Vin?
Eu, tu şi Stefan.
- Dă-i o şansă! - Nu pot azi.
Ai văzut-o pe Caroline? I-am dat 100 de SMS-uri.
Nu schimba subiectul, Bonnie Bennett.
O să vii.
- Bine, vin. - Bine.
Probele au fost primăvara trecută, dle Salvatore.
Nu eram aici, domnule.
Nici acum nu eşti.
Dle Tanner, ştiu că n-am început cu dreptul.
Vreau să-mi cer scuze.
Am jucat fotbal. La primire.
Sunt destul de bun.
N-o să te întreb cine a câştigat Super Bowlul în '71.
'71...
Scuze... Am înţeles.
Vreau să văd cum o încasezi.
Împrumută nişte echipament.
Du-te, până nu mă răzgândesc! Încă o dată!
Mai întâi, prietena. Acum, echipa?
Ai o şansă.
Fotbalul e un sport de contact. Unii se mai şi rănesc.
Serios, unde e Caroline?
Nu ştiu. Nu îi prea stă în fire.
Mai încerc o dată.
Doamne!
E tipul misterios!
Nu e misterios. E Damon Salvatore.
Salvatore? Ca Stefan?
L-am luat pe celălalt frate. Sper că nu te superi.
Scuze, fetelor. Am fost ocupată.
Să începem cu un salt dublu. Ce ziceţi?
Unu, doi, trei, patru, cinci, şase, şapte, opt.
Unu, doi, trei, patru...
Şase, şapte, opt.
Elena, draga mea... Stai pe margine.
Mai departe!
Încă o dată!
Cinci, şase, şapte, opt!
Unu, doi, trei, patru, cinci, şase, şapte, opt.
Blue 80! Blue 80!
Pregătiţi! Hai!
Tyler, acoperă-l!
- Am pierdut startul! - Bravo, Stefan!
Aşa se face!
Încă o dată!
Alinierea!
- Bravo, Salvatore! - Bine!
- Bine prins, Salvatore! - Haide!
Bine!
- N-o scăpa! - Bravo!
- Aşa! Bravo! - Bravo, Salvatore!
- Bine! - Hai!
Nu-mi place să recunosc, dar le are.
- Va trebui să-l iertăm. - Serios?
Nu te poţi purta de parcă ai fi şeful echipei, după cinci minute.
- Dă-mi o pasă. Mă ocup eu de restul. - Încă o dată!
Alinierea!
Pregătiţi!
Asta e!
Bine ai venit în echipă, amice!
Haide!
O să scapi, Salvatore?
- Da! - O să-ţi treacă!
Am greşit eu.
- Nu-i nimic. - Da...
Bine.
Cum a fost la probe?
Ai intrat în echipă?
Parcă ai fi Emerson. Îţi dezvălui sufletul cu atât de multe...
Adjective.
Ce cauţi aici?
Am venit să-mi cer scuze.
M-am gândit la multe.
Vreau s-o luăm de la capăt. Hai să uităm trecutul!
Eşti frăţiorul meu.
Dacă vrei să ai o viaţă normală şi fericită,
vreau să te ajut.
Poate că reuşesc şi eu.
Dacă pot învăţa să fiu un om ne-viu...
Poate că avem amândoi o şansă.
Nu trebuie să fie aşa, Damon.
Sigur că nu.
Am văzut-o pe Elena azi, apropo.
Era la antrenament.
Arăta atât de bine, în pantalonii ăia scurţi...
Stai calm, nu m-am apropiat de ea!
Am majoreta mea.
Mi-am amintit! Trebuie să plec.
Am întâlnire!
Mi-au transpirat palmele! Ţine-mi pumnii!
Explică-mi tu! Aseară mă uitam la televizor.
Începe pauza publicitară şi am ştiut că e reclama cu telefonul.
Tipul pe bancă zboară la Paris, vine înapoi...
- Fac o poză... - Haide!
- Reclama aia e peste tot! - Bine. Dar asta?
Sunt obsedată de numere.
Trei numere. Opt, 14 şi 22. Nu e ciudat?
Hai să jucăm la loto!
- Ai vorbit cu bunica ta? - O să spună iar că sunt vrăjitoare.
- Nu vreau să fiu vrăjitoare. Tu? - Nu vreau să fiu vrăjitoare.
Şi dacă le pui într-un bol frumos, nu păcăleşti pe nimeni.
Lingurile pentru servit. Unde sunt?
Sertarul din mijloc, stânga.
Ai fost de mii de ori în bucătăria asta.
Asta e...
A venit.
Nu fi nervoasă. Poartă-te ca de obicei.
Lumânări pentru tort.
Tanner a fost dur cu tine?
M-a primit în echipă. Sigur am făcut ceva bine.
Bonnie, trebuia să-l fi văzut pe Stefan.
- Tyler i-a aruncat o pasă şi... - Am auzit.
Spune-i lui Stefan despre familia ta.
Divorţaţi, nu am mamă, stau cu tata.
Nu. Despre vrăjitoare.
Bonnie vine dintr-o familie de vrăjitoare.
- E tare de tot! - Nu e deloc tare.
E foarte interesant.
Nu sunt prea versat, dar ştiu că druizii celţi
au migrat aici în 1800.
- Familia mea vine din Salem. - Serios?
- Vrăjitoarele din Salem? - Da.
- E chiar tare! - Serios? De ce?
Vrăjitoarele din Salem sunt exemplul eroic
al individualismului şi al nonconformismului.
Aşa este.
Mă întreb cine e.
Surpriză!
Bonnie a spus că luaţi cina! Am adus desertul.
Sper că nu te superi.
- Ce cauţi aici? - Aştept să mă invite Elena.
- Da, poţi... - Nu!
Nu poate...
Nu poate rămâne.
Nu, Damon?
Intră!
Terminăm!
Nu-i nimic! Intră!
Ai o casă minunată, Elena.
Mulţumesc!
Nu pot să cred că dl Tanner te-a primit în echipă.
Cred că Tyler moare! Dar bravo ţie!
Asta i-am spus mereu! Trebuie să faci ceva!
Nu poţi aştepta să facă viaţa ceva.
Elena n-a avut noroc. Din cauză că ai ratat tabăra.
- Nu ştiu cum o să înveţi! - Lucrez eu cu ea.
O punem în spate!
Nu pari genul de majoretă, Elena.
Pentru că i-au murit părinţii.
Trece printr-o fază enervantă.
Era mult mai amuzantă.
Şi spun asta cu toată sensibilitatea.
Iartă-mă, Elena. Ştiu cum e să-ţi pierzi ambii părinţi.
Eu şi Stefan i-am văzut murind pe aproape toţi cei la care ţineam.
Hai să nu vorbim acum!
Ai dreptate, Stef. Iartă-mă!
Nu voiam să pomenesc de ea.
Nu face asta! Lucrez!
Ne vedem mai târziu!
E sora mea şi o iubesc.
Dar, uneori, trebuie să alergi după ea.
E simplu.
M-am prins. Dai în mine ca s-o impresionezi! Frumos!
Nu trebuie s-o impresionez.
Am câştigat deja.
Acum eşti mort!
Serios? Eu te aştept pe tine!
Ty, nu!
- Dacă te mai văd, Gilbert... - Dacă te văd eu pe tine!
Ce faci, Vick?
Încă unul.
Mulţumesc.
Frumos!
Îmi placi!
Ştii să râzi!
Îl faci pe Stefan să zâmbească. N-am mai văzut asta de mult.
Te refereai la Katherine?
Cum a murit?
Într-un incendiu. Tragic!
Recent?
Parcă a fost ieri.
Cum era?
Foarte frumoasă. Ca şi tine, de altfel.
Era foarte complicată, egoistă şi nu prea blândă,
dar extrem de sexy şi de seducătoare.
Care dintre voi a ieşit primul cu ea?
Bună deducţie!
Întreabă-l pe Stefan. Sigur el îţi va răspunde altceva.
În locul tău, aş renunţa să fiu majoretă.
- De ce spui asta? - Te-am văzut la antrenament.
Te simţeai îngrozitor.
- Ai văzut? - Mă înşel?
Îmi plăcea. Era distractiv.
Lucrurile s-au schimbat. Nu mă mai interesează chestiile astea.
Asta e! Renunţă! Mai departe! Ai rezolvat problema.
- Unele lucruri ar mai putea conta. - Poate.
Dar pare lipsă de realism.
Îmi pare rău.
Pentru Katherine.
Şi tu ai pierdut-o!
Vreţi să vă ajut?
Sigur! De ce nu?
Matt încearcă, dar are probleme mari.
Trebuie să înţelegi că s-au cunoscut înainte.
De când se jucau în nisip.
Frumoasă eşarfă!
- Mulţumesc. E nouă. - O pot vedea?
Vrei să o dai jos?
Nu pot.
De ce? Eşti bine?
Ştiu doar că n-o pot da jos.
- Despre ce vorbiţi? - Îi complimentam eşarfa.
Elena şi Bonnie termină cu vasele.
- Du-te să le ajuţi! - Arăt a om care spală vase?
Pentru mine!
Nu cred!
Du-te să vezi dacă Elena are nevoie de ajutor.
Ştii ceva? Mă duc să văd dacă Elena are nevoie de ajutor.
Minunat!
Sunt oameni, Damon. Nu e o păpuşă!
Nu există ca să te distreze şi ca să te hrăneşti tu.
Ba da. Aşa sunt toţi!
Sunt orice vreau eu să fie. Sunt ai mei!
Te-ai distrat destul!
Ai folosit-o pe Caroline, te-ai băgat între mine şi Elena. Bravo!
E momentul să pleci.
Nicio problemă.
Am fost invitat înăuntru.
O să vin şi mâine-seară, şi poimâine...
O să fac tot ce vreau cu majoreta ta.
Pentru că aşa e normal.
- N-a fost aşa de rău. M-am distrat. - Măcar tu!
Haide! Fratele tău nu e chiar atât de rău pe cât spui tu.
Trebuie să fie o urmă de om în fratele meu.
Pe undeva...
Eu încă sper.
Dar cum îl fac să vadă?
Şi cum o apăr pe ea?
Peste câteva ore începe meciul! Să nu uitaţi!
Arăţi bine în tricoul ăsta!
- Nu mai eşti majoretă? - Am renunţat. Eu renunţ.
Nu eşti aşa! Ai suferit o pierdere.
Nu mai eşti acelaşi om. Ar trebui să priveşti înainte.
S-o iei de la capăt. Bine?
Sper că nu crezi că e prea curând sau prea aiurea...
Voiam să-ţi dau ăsta.
Doamne! E minunat!
Îl am de multă vreme.
N-am vrut să-l dau altcuiva, până acum.
Mi-ar plăcea să-l porţi, pentru mine.
Ca să-ţi poarte noroc.
- Miroase a trandafir? - Nu, e o plantă.
- E frumos, nu? - Îmi place!
Vreau să-ţi mulţumesc
pentru că m-ai forţat să intru în echipă.
- Mă simt mult mai bine. - Suntem o pereche.
Eu mă las, tu te apuci.
Mai avem mult de muncă.
Găsim noi ceva.
De ce nu porţi uniforma?
Faceţi linişte!
Staţi!
Să fim cinstiţi, în trecut, lăsam alte echipe
să vină în oraşul nostru şi să ne calce în picioare.
Dar toate astea se vor schimba.
Avem un băiat foarte talentat în ofensivă.
Vă spun de acum, a trecut multă vreme
de când am văzut un băiat ca el, cu asemenea mâini.
Aplauze pentru Stefan Salvatore!
Nasol! Nu poate începe cu el! Abia a venit!
Momentul pe care îl aşteptam ca să nu mai pierdem.
Am un singur lucru de spus. Lupii de pădure sunt înfometaţi!
Bună! Ce e?
Nimic!
Ăla e Jeremy?
Ty. Nu! Lasă-l în pace!
Ce-ţi pasă ţie? Nu fi trist!
O poţi avea după ce termin cu ea!
Tyler, încetează!
Tyler!
Opreşte-te!
Tyler! Tyler, gata!
Tyler! Încetează!
Gata! Ajunge!
Jeremy, nu...
- Tyler, încetează! - Lasă-mă!
- Gata! - Ce naiba, Jeremy?
- Lasă-te pe spate. Sângerezi! - N-am nimic!
- Da. Miroşi bine! - Încetează!
Haide!
Doamne! Mâna ta!
N-am nimic!
E adâncă? Cât e de grav?
Haide!
- Dar am văzut... - Nu m-a nimerit.
Nu e sângele meu.
Vezi? N-am nimic.
Dar am văzut!
- Ţi-a tăiat mâna! - Nu-i nimic!
Sunt bine!
Meciul trebuie să înceapă. Ne vedem după meci.
Tiki, se clatină!
Stai drept! S-o ajute cineva pe Tiki!
Unde ai fost?
Te pot întreba ceva? Vreau un răspuns foarte serios.
- Sigur. Ce e? - Senzaţia aia...
Când l-ai atins pe Stefan şi...
Uită asta. Cina de la tine m-a ajutat mult.
Bonnie, serios, ce era?
Ai văzut ceva?
N-a fost o imagine clară.
Ca azi, când tot văd numerele despre care ţi-am spus...
Opt, 14, 22.
- Da? - Când l-am atins, am simţit ceva.
Ca o vibraţie, rece. Şi...
Şi ce?
Era moartea.
Aşa îmi închipui eu că e moartea.
M-ai speriat. Ce cauţi aici?
Mă ascund de Caroline.
- De ce? - Vreau o pauză.
Vorbeşte mai mult decât pot asculta.
Ar putea fi un semn.
- E foarte tânără. - Nu cu mult mai tânără decât tine.
Da...
Nu cred că o să meargă, pe viitor.
O să mă înnebunească.
Caroline poate fi enervantă, dar suntem prietene din clasa întâi.
Asta înseamnă mult pentru mine.
Am înţeles. Iartă-mă dacă te-am făcut să te simţi prost.
Nu asta am vrut.
Ba da. Altfel, n-ai vorbi mereu cu două sensuri.
Ai dreptate.
Am alte intenţii. Dar şi tu ai.
Serios?
Le văd.
Mă vrei.
- Poftim? - Te atrag.
Te simţi atrasă de mine. Te gândeşti la mine, deşi nu vrei.
Pariez că m-ai visat.
Acum vrei să mă săruţi.
Ce naiba? Nu ştiu ce jocuri ai tu cu Stefan,
dar eu nu vreau să particip.
Nu ştiu ce s-a întâmplat între voi,
dar să fie un lucru clar! Eu nu sunt Katherine.
Poţi juca?
Da, n-am nimic.
Ceea ce ai făcut...
L-ai ajutat pe Jeremy.
Are probleme.
- Trebuie să-l apere cineva. - Ştiu.
Am fost un ticălos, la antrenamente.
- Ai motivele tale. - Nu e o scuză.
Succes! Avem noroc că eşti aici.
Ce frumos! Stefan intră în echipă şi îşi face prieteni!
Hai, echipă! Da!
Nu azi! Am terminat-o cu tine.
Frumos trucul cu Elena!
Să ghicesc... Verbină în colier. Recunosc că am fost surprins.
A trecut mult timp de când mi-a rezistat cineva.
De unde o ai?
- Contează? - O voi seduce ca pe vremuri.
Sau aş putea s-o mănânc.
- N-o să-i faci nimic, Damon. - Nu?
Pentru că, înăuntrul tău, tu ţii la ea.
Mă temeam că nu mai ai pic de umanitate în tine
şi că ai devenit monstrul care te prefaci că eşti.
- Cine se preface? - Omoară-mă!
- Sunt tentat. - Nu, nu eşti.
Ai avut multe ocazii, dar tot aici sunt.
Eu trăiesc. Şi tu, la fel.
Mă urmăreşti.
După 145 de ani.
Katherine e moartă!
Mă urăşti, pentru că o iubeai
şi mă torturezi, pentru că o iubeşti şi acum.
Frăţioare, asta e partea ta umană.
Salvatore!
Ce naiba? Avem un meci!
Dacă asta e partea mea umană...
Asta ce e?
Nu!
Oricine, oricând, oriunde!
Tanner a dispărut. Cred că a băut cam mult.
- Nu vorbi cu mine. M-ai supărat. - Ce ai?
Ce am eu? Tu eşti problema! Eşti un golan!
Parcă ai fi un copil de 12 ani! M-am săturat!
Ce-a fost azi?
Ce dovedeşti dacă îl baţi pe tipul cel nou?
Te culci cu sora mea şi îl baţi pe fratele prietenei mele.
Prietenă? Nu ştiu cum să-ţi spun,
dar ţi-a dat papucii! Vorbeşti serios?
Dai în mine? Sunt în echipa ta!
Ai sărit calul! Chiar şi tu!
Ajutor!
N-a fost doar pentru droguri.
Ce animal ar face asta?
De ce să iasă din pădure
şi să atace în mijlocul oraşului?
Nu ştiu...
Eram sigură că te-ai tăiat.
- Am văzut! - N-am nimic.
N-am nimic. Totul e bine.
E tot ce contează.
Credeam că e o speranţă.
Că undeva, înăuntru,
Damon rămăsese un om normal.
Dar m-am înşelat.
În Damon nu mai e nimic uman.
Bine, bunătate, iubire...
E un monstru care trebuie oprit.
Aţi urmărit: Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 3
Subtitrare: Retail